Преди 90 години в България започва дейността си едно от емблематичните за първата половина на ХХ век морски предприятия – Корабостроителна, механожелезарска и производителна кооперация „Нептун“. Това споделят от Военноморския музей във Варна, научи TheSite24.
Предприятието е създадено на 25 февруари 1934 г. в частното бюро на известния български корабостроителен инженер Иван Родев във Варна. Основатели са инж. Родев, инж. Владимир Рождественски, Никифор Айданов, Атанас Проданов, Теофан Стамболиев и др. За първи председател на кооперацията единодушно е избран Иван Родев. Целта е: „(…) изработването на гемии, моторни и обикновени лодки, извършването на всякакви конструктивни железарски, механични и дърводелски работи по корабите, поддържане на свои плавателни съдове и експлоатацията им през курортния и риболовния сезон, а така също и за превоз на стоки“. Всеки от кооператорите внася наличния си корабостроителен и риболовен инвентар и определена сума пари.
Основният капитал на „Нептун“ възлиза на 193 500 лв., разделен на 774 дяла по 250 лв. В края на 1934 г. Иван Родев умира, а на председателското място е избран Теофан Стамболиев, който остава в Управителния съвет, докато съществува кооперацията. Именно в неговата корабостроителница е изградена и материалната база на предприятието.
За разширяването на дейността си кооперацията получава заеми отпуснати от „Българска земеделска кооперативна банка“ и от „Варненска популярна банка“ в размер на 130 000 лв., с които закупува рибарски лодки и мрежи за калкан.
През 1935 г. Общото събрание променя името на „Корабостроителна експлоатационна кооперация „Нептун“, като посочва причината: „ В града има много механо-железарски предприятия, а предназначението на „Нептун“ е в друго направление – корабостроене и риболов“.
![](https://thesite24.net/wp-content/uploads/2024/02/417453236_894960042637076_8965063665236799925_n-724x1024.jpg)
![](https://thesite24.net/wp-content/uploads/2024/02/417444275_894960045970409_2288330406637537416_n-724x1024.jpg)
В съответствие с основната си дейност кооперацията има три отдела: корабостроителен, корабоплавателен и риболовен, напълно оборудвани за производствената им дейност. По броя и тонажа на построените малотонажни кораби „Нептун“ заема първо място във Варна.
През 1938 г. предприятието променя името си отново и започва да се нарича „Корабостроителна, корабоплавателна и риболовна кооперация „Нептун“.
Основната дейност е съсредоточена в корабостроенето и кораборемонта. Плавателните съдове, които излизат от работилницата са с дървен корпус и малък тонаж. За собствени нужди са построени: делфиноловен моторен кораб „Иван Родев“, делфиноловни моторници „Летящи“, „Шумни“ и „Дръзки“, моторните кораби „Надежда“, „Шабла“, „Нептун В“, „Нептун Г“ и др. Също така кооперацията извършва корабостроителни и кораборемонтни услуги за други предприятия и частни лица. Най-тесни връзки се създават с ООД „Перун“, съвместно с което строят корабите „Христо Ботев“ и „Шипка“. Заедно откупуват и „Рибар“ – бивш учебен кораб на Рибарското училище, който след направения му ремонт е използван за съхраняването на делфиновия улов.
Благодарение на настойчивостта и упоритостта на кооператорите, въпреки постоянния недостиг на парични средства, „Нептун“ успява да осигури работа на персонала си и да приключи 1938 г., както и следващите години, без загуби.
В началото на 1942 г. кооперацията е граждански мобилизирана.
Плавателните ѝ средства са реквизирани от държавата и предадени на Германския военен флот в Черно море. Поради ограничените си производствени мощности, по време на войната получава една поръчка за довършителни работи на немски военен кораб. Голямата нужда от плавателни съдове принуждава кооператорите да започнат строителството на ново корабостроително хале, което е завършено през 1943 г. Въпреки разширението на производството не се преминава към строителството на железни кораби, а продължава строителството на малотонажни кораби с дървени корпуси.
Дейността на кооперацията по време на войната се разширява и развива. Корабите на „Нептун“ пренасят товари между черноморските ни пристанища, а през 1943 – 1944 г. пътуват и до Цариград.
През 1948 г. кооперацията е национализирана, като активите и дейността ѝ се вливат в държавното корабостроене.